~MyNaMeIsNoBoDy~ `PrEsEnTs`
Сине, би ли изгасил кукленото шоу най-сетне?
И си измий зъбите.
Не го наричай кукла. - Моля?
Виж, не е кукла. Казах ти, че е истински. Истински е!
Като гледам часовника, време е за сън.
Помни, че трябва да си заспал, когато той дойде през комина.
Това дори не е комин, тате. - О, той си знае работата.
Искам да съм буден, когато дойде! - Глупости!
Добре, тогава искам приказка. - Не, не, без приказки днес.
Само една. И после веднага си лягам! И зъбите ще си измия! Обещавам!
В началото на времето човекът, зверовете и всички магични създания
живели заедно под Еденем, дървото-баща.
Но хората били създадени с празнина в сърцето.
Празнина, която не можела да бъде
запълнена от богатства, власт или знание.
Безкрайно алчен, човекът мечтаел да разпространи властта си
по цялата земя.
Кръвта на много елфи, огрета и гоблини била пролята във битката с хората.
Крал Балор, господар на елфите, гледал клането ужасен и отчаян.
Един ден главният ковач на гоблините
предложил на краля да му построи механична армия от злато.
Седемдесет пъти по седемдесет войника, които не знаят що е глад
и са непобедими в битка.
Принц Нуада убедил баща си да се съгласи.
"Направи армията" рекъл краля.
Магическа корона била изкована
която давала власт над златната армия на човек с царска кръв.
"Аз съм крал Балор, предводител на златната армия.
Има ли някой, който оспорва властта ми?"
Никой в тронната зала не го предизвикал.
Чакай! Ами ако някой го предизвика? Трябва да се бият ли?
Предполагам... Длъжен е да отвърне на предизвикателството.
Искаш ли да чуеш края на историята, или не?- Да, моля.
Така... Светът се променил.
Когато хората се събрали отново,
усетили земята да трепери под краката им.
Небето потъмняло от сенките на чудовищата.
Златната армия нямала милост.
Не изпитвала състрадание или болка.
Сърцето на крал Балор се изпълнило със съжаление.
Променил решението си и разделил короната на три части.
Дал едно на хората, а две запазил за себе си.
В замяна хората щели да притежават градовете,
а магичните създания - горите.
Това решение щяло да бъде почитано от синовете им,
и от синовете на синовете им
до края на дните.
Но принц Нуада не вярвал на обещанията на хората.
Отишъл в изгнание
като се зарекъл да се върне,
когато народът му има най-голяма нужда от него.
Златната армия била заключена дълбоко в земята...
... да чака. Там е и до ден днешен.
Очаква денят в който короната ще бъде отново съединена.
Притихнала, неподвижна и неразрушима.
Какво означава "неразредима"?
Неразрушима. Значи, че никой не може да я унищожи.
Сега лягай, сине.
Това е само приказка, нали тате?
Дали?-Да, хайде, тези не може да са истински.
Е, сине, сигурен съм, че ще разбереш.
HELLBOY II превод fuck the norm @ fuckthenorm.net
От колко време си тук, приятелю?
Там са. Купих ги днес.
Не съм ги хранил, въобще.
Аз ще се кача първи, ти ме последвай.
И помни, Мистър Уинк, не бъди срамежлив.
Следващо наддаване, номер 776.
Богиня на плодородието, датираща от 15 - 10 000 пр.Хр.
Намерена е в мина на 30 метра под река Шадоу.
Започваме наддаването от 300 000 долара.
300 000 долара? 325 000, благодаря ви.
350 000, благодаря ви. 375 000.
Първи път, втори път, продадено.
Преминаваме към следващия артикул,
номер 777, парче от короната на Бетмори.
Ето го и самият артикул.
Дами и господа, моля, останете по местата си
ще подновим наддаването скоро, сигурен съм, че проблемът е временен.
За първи път на наддаване парче от короната на Бетмори.
Оцеляла до днес от отдавна загубена култура.
Загубена? Никак даже.
Дори бих казал много, много жива.
Кой сте вие, сър? Сър, моля, представете се!
Не можете просто... - Аз съм принц Нуада.
Първороден син на крал Балор Тук съм, сър...
... да взема това, което ми принадлежи по право.
Охрана! Викнете охраната!
Какво мислите, че правите? Това е недопустимо!
Вземете каквото искате. Моля ви, вървете си!
Вземете каквото искате!
Кротувай.
Седнете!
Горди, празни, кухи създания!
Нека това ви напомни защо някога се страхувахте от тъмното.
Излез! Трябва да говорим.
СТРОГО СЕКРЕТНО
"Под прикритие", не може ли да схване какво значи?
Виж, правителството все още ни финансира,все още сме тайна,
мръсна тайна, ако питаш мен
официално не съществуваме!
Разбираш ли? Това ми е проблема с тези.
В метрото. На магистралата. А, в парка.
И е позирал за тази. И е дал автограф.
Издирвам всяка снимка, всяко видео от телефон.
Струва ми цяло състояние и пак ги има в YouTube.
Боже, как мразя YouТube.
Той просто иска външният свят да знае какво правим... Какво прави той.
Подиграва се с мен. - Не мисля.
Така ли? Упражнение в стрелба. - О, Боже!
И ги разлепва навсякъде.
Имаш ли представа как се чувствам?
Какво става? - А, недоспал е.
Казвам ти, Риба, той ме мрази.
Иска да ме унищожи, съсипва ми репутацията.
Репутация? - Името ми.
От Вашингтон се чудят дали въобще мога да си върша работата.
Мислиш ли, че ми е лесно?
Мислиш ли, че ми харесва да ми се подиграват?
Аз, аз съм...
На успокоителни съм.
Виждаш ли това... това пия.
Докторите не го препоръчват, ама, ама върши работа.
Тревожа се, защото аз... ние в крайна сметка сме просто служители.
Не е в теб проблемът. Той просто си изразходва енергията.
Малко е напрегнат напоследък.
Напрегнат? Колко напрегнат? Как така напрегнат?
Знаеш... Както винаги...
От скоро са заедно, нагаждат се. Понякога се карат.
Карат се?- Случва се. Както всички останали.
Имат добри дни, имат и лоши дни...
Ейб, Мани...
Внимавайте, доста се е разпалила.
Има и някои много лоши дни...
Хич не ме е страх, да знаеш.
А би трябвало. Погледни тая бъркотия! Огледай се!
Едно правило! Не ми пипай нещата.
Ясно, това ли са всички правила? - Едно единствено. Не съм капризен.
Как да спазвам правилото като всичко е твое?
Имаш едно и също нещо на диск и на касета.
Ал Грийн... Няма да слушам Ал Грийн на диск!
Но ще си го запазя! - Говорех за касетата! Касета?!?
Един ден хората ще осъзнаят грешката си.
Касетите са по-хубави от дисковете.
Хайде, приятели, можете да излезете.
Ами аз? Трябва ми пространство.
Няма къде да си оставя четката за зъби.
Четка за зъби... Чакай малко...
Ето я там!
Не мога да живея така.
О, мамка му. Трябва да тръгваме.
Спешен случай, нали така?
Хайде! - Ей, ей... Чакай малко!
По дяволите, Манинг... Внимавай, Лиз
Червен... Чуй...
Манинг. - Здравей!
Отиваме в центъра на Манхатън. - Да, ще бъде забавно.
Говорим за центъра, много опасно. -Опасно за теб и опасно за мен.
Знам че си мечтаеш да излезеш навън, но повярвай ми, не е толкова хубаво.
Всъщност, пълно е с бездомници.
Тези, от друга страна са много добри.
Кубински.
Да те видят... - Лошо...
Конфискувах цял кашон от тези, ще ти дам още.
Но трябва да ми направиш малка услуга.
Днес навън трябва да си много, много...
Дискретен. - Благодаря ти.
За нищо. - Дискретен.
Невидим. Отивам и се връщам.
Наистина?
Хей, хей, мога да съм дискретен, ако поискам.
Проследих те до Майърс, нали?
Като сянка.
Като сянка в нощта.
Митническите власти за открили нелегално внесени вещи.
Съвсем дребно нарушение.
И изтичане на газ.Имаме съобщение за изтичане на газ горе.
Всеки момент агентите на ФБР ще се качат горе
да спрат газта.
Боже, как смърди.
По-лошо е и от моята стая.
Кажи "зеле". -Да вървим!
За каквото и да са се обадили, свършило е.
От 70 регистрирани госта, нито един оцелял.
Няма и тела. - Все нещо се е случило, бейби.
Не ме наричай "бейби". "Ейб", казах "Ейб"!Дай на личния канал.
Ейб, мисля, че Лиз още ми е сърдите...
Още си на същата честота.
Мога ли да те питам нещо? - Не.
Слушай, като се приберем ще изчистя цялата бъркотия.
Не е това проблема. - Тогава кое е?
Не сега.
Ейб, какво имаме?
Това е интересно.
И двете кутии имат кралският печат,
който се използва само по време на война.
Червен?
Имаме си компания.
Хайде, Син, кажи ми нещо повече.
Магични създания. - Колко?
Доста. Няма трупове,
защото няма остатъци. Забеляза ли пода?
Гадост!
Всичко, което тези създания правят е да ядат
после акат и после пак ядат. -Да ти напомня на някого?
Ейб, какви са тези същества?
Calcioda Calcarea
Английски, английски! - Ами, те са... феи на зъбите.
Не, Не. Трети век, живеят в горите
хранят се предимно с калций - кости, кожа, органи.
Първо изяждат зъбите.
От там идва името им.
Боже мой!
Лиз, бременна си! -Не, не съм!
Да, си.
Какво става, Марбъл?
Май намерих една.
Вижда ми се безобидна.
Не я приближавай.
Ухапа ме!
Червен, трябваш ми тук!
Проклета гадинка!
Не спирай да стреляш, Ейб! Не спирай!
Извинете ме, госпожо!
Вървете!
На стълбището ще е безопасно.
Бягай!
Към сейфа! Бързо!
Ейб, по стълбите!
Давай Лиз, изпържи ги всичките!
Давай, давай!
Пази сейфа, Ейб, пази сейфа!
Огънят е мой!
Аз съм огънят!
Червен, махни се от прозореца!
Ето ме и мен.
Какво направи?
Предполагам, че вече не сме тайна.
Хелбой,насам!
Ваше височество!
Принц Нуада,
приветстваме завръщането ви!
Преди да влезнете в залата на Съвета
трябва да предадете оръжията си.
Няма да го направя.
Такъв е протокола, сър.
Важи както за принца, така и за селяните.
С удоволствие ще се разправя с теб.
Моля те, братко! Дай ги на мен!
За теб, сестро,
всичко.
Според много свидетели, животът им наистина бил застрашен.
Ето го на записа - Хелбой
Но дали наистина е на наша страна??
Искам да съм обикновен човек, също като вас.
Ей, риба, изпускаш го!
Дават ни по телевизията!
Лиз? Лиз, добре ли си? - Да, излизам слез минутка!
Няма нужда да го правиш, можеш да ми вярваш.
Сензорите ми са доста точни.
Млъкни, Ейб! Разкарай си ръката от вратата!
Няма от какво да се страхуваш.
Въпреки малките си недостатъци, смятам, че ще е страхотен баща.
Ами този?
Разхожда се със седалка от тоалетна около врата.
Очевидно е, че е дихателен апарат!
Мисля, че трябва да си сменим камиона. Не създаваме добро впечатление с този.
Това ли ти е проблема? Транспортът?
А това момиче? Какво не й е наред?
Даже е сладка, какво прави в предаването?
Мразя хората да ме зяпат.
Кара ме да се чувствам като някаква откачалка.
Нямаше право да постъпваш така, Червен!
О, това е Манинг. Би ли...?
Изтичане на газ... Какъв идиот.
Ти ме довърши. Довърши ме.
Ти се подигра с мен.
Сам си си виновен. - За кое?
Вашингтон изпраща нов агент.
Нов агент?
Защо? - За да те наглежда.
Ваше величество, моля.
Татко. - Защо?
Защо ми причиняваш това?
Защо?! - За да ни освободя.
Всички нас, татко. - Искаш да нарушиш старо примирие...
... между нас и хората...
Примирие, което се основава на срам!
Хората...
Хората са забравили боговете унищожават Земята, защо?
Паркинги, молове.
Алчността е прогорила дупка в сърцата им,която никога не ще запълнят.
Никога няма да имат достатъчно!
Това, което хората правят, е в тяхната природа.
Да спазваме примирието е в нашата.
Татко.
Огледай се, къде виждаш природа?
Татко, някога ти беше горд войн.
Кога стана техен слуга?
Върнах се от изгнание, за да започна война.
И да върна нашата земя, която ни принадлежи по право!
И за това ще ще поискам помощта на всички поданици
и те ще се отзоват!
Добрите, лошите...
... и най-лошите.
Златната армия! Непокорството ти мина всички граници!
Може би.
Може би те ме направиха такъв.
Можеш да пробудиш армията...
... но кръвта няма да направи ливадите ни зелени.
Не нарушавай покоя на армията!
Нашето време свърши... Остави ни да си отидем в мир.
Няма да изчезнем!
Сине, умолявам те за последно
Това ли е пътят, по който искаш да поемеш?
Така. -Съжалявам, татко.
Нямам друг избор.
Смърт.
А ти, сестро,
съгласна ли си с присъдата на краля си?
Съгласна съм, братко. Съгласна съм.
Добре тогава. Да бъде смърт.
Винаги ще те обичам, татко.
А сега последното парче, сестро.
Къде е тя, Уинк? Къде е тя?
Отивай да я търсиш! Веднага!
Намери я!
Прощавайте, момчета. Извинете, извинете.
Тук ли е? - Още не.
Казвам ти, не ти трябва тоя. - Аз ти казвам, че ни трябва!
Очевидно е голяма работа във Вашингтон.
Как се казва? -Казва се Йохан Краус.
Йохан Краус?
Звучи немско. - Голямо име в областта на екто...
Ектоплазма.- Да, благодаря. Изследването на ектоплазмата.
Има страхотни препоръки от филиала ни в Европа...
Филиал - харесва ми тая дума. -Стегната...
Не ме кефи немският. - Няма отпечатъци.
Ето го, идва. - Тия немци здраво ме изнервят.
Няма снимка. В досието пише само
че има хубаво, ведро лице.
О, Боже мой.
Дами и господа, Йохан Краус. На вашите услуги!
Допада ми.
Погледнете го, горкото мъниче.
Търгувано по черните пазари
тъпкано по контейнери, внасяно нелегално...
Доста изразителен е.
Печатът на кутията също ме тревожи. -Военен печат.
Да, на клана Бетлмора. Синовете на земята.
Казаха ми, че си мозъкът на екипа
и трябва да призная, че съм впечатлен.
В моето досие, господин Краус
можете да видите, че съм работил заедно с Ейб.
Както и да е.Да видим дали малкото ни приятелче може да си спомни нещо.
Стана малко мълчалив след като го изпържихме до смърт.
Но...
...може би свети Балакин може да помогне.
Не, не, не. Без амулети.
Телепластика! - Гимнастика, много модерно!
"Телепластика" - метод, чрез който медиум
какъвто е доктор Краус може да контролира неодушевени предмети
органични или механични, живи или мъртви.
Поеми го, поеми го целия.
Ето, ето.
Ставай, ставай, ставай.
Сега имам пълен контрол над него.
Да видим колко дълго мога да го задържа така.
К'во?
Само ме докосни...
Ти, малко...
Казва че си груб и силен, но не особено умен.
Уау.
Изглежда малкият ни приятел помни
някакви звуци и гласове от пазар.
Прилича ми на тролски език
който не се говори на много места...
Тролският пазар! - Тролският пазар?
Никой не знае къде е.
Защото не сме питали феите на зъбките.
Доктор Краус?
Малкият ни информатор не изглежда много добре.
Връщай се обратно. Така.
Знаем от къде да започнем.
Троловете се крият под мостовете.
Какъв гений си само!
Между другото има само 2000 моста в Ню Йорк.
Владимир Ваня, историк от 19 век
твърди, че пазарът е точно под Бруклинският мост.
Вече сме търсили там - Да, гледали сте.
Но не с мен, не с мен.
Потегляме!
"Не с мен, агент."
Аз го харесвам. - Задръж си го.
Само аз ли мисля, че тоя е пълно...
Не се облягай! Пратка 336, очилата на истината.
Възможно ли е? -Последните три оцелели бройки.
Ще ви ги дам да ги използвате в тролския пазар.
Доктор Краус, колко се вълнувам!
Очилата на истината!
Ей! Ти ли си Хелбой?-Да. Кефиш ме, човече.
Още две на стената пред мен
и три ето там.
Какво мислиш за г-н Многознайко? -Не знам, рано ми е да преценя.
Ей, ти си Хелбой! - Да, знам, грозен съм.
Ще говорим по-късно.
Какво е това?
Не можем да видим истинският образ на магичните същества.
Около тях има аура, която го скрива от хората.
Но през 1878 Емил Шъфтайн изобретил тези очила.
Четири кристални лещи проникват през аурата
и показват истинският образ на нещата.
Доктор Краус, по-хубави са, от колкото си ги представях.
Пробвайте ги. - Да, разбира се.
Господин Крау? Сър? -Краус, агент, с две "с".
SS, да...
Тия джаджи...
От къде да знаем, че работят?
Имаме заподозрян.- Дайте ми координати, агент, координати.
B 12, малка уличка.
Благодаря много, идваме.
Дръж го под око. Връщам се след малко.
Тая дърта бабичка?
Това е фрагъуъмп, противен шотландски трол.
Страх ги е от канарчета. - Мили Боже.
Канарчета, а?
Ами котките? - Храни се с тях.
Тоя трол е женски?
Долу, глупаци. Какво си мислите, че правите?
Ще изяде котката! - Ще провалиш прикритието ни!
Дайте да я изплашим с канарчето. - Ще я изяде!
Птичето, доктор Краус, птичето!
Ще го изяде!- Ще стоиш тук и ще изпълняваш заповедите ми!
Не мога да стоя и да гледам как...
Аз командвам, ти изпълняваш! - Мамка му!
Хей, Луси, прибрах се!
Миличък, мога ли да ти помогна?
Спри да се преструваш, виждаме те.
Виждате ме?
Как? Как така ме виждате?
Търсим входа към тролския пазар? Някакви идеи?
Доближи се още малко и ще ти изтръгна сърцето!
Щом искаш да играем по твоите правила...
Дай ми канарчето.
Махнете го!- Какво? Да не би да те е страх от този мъник?
Кой би предположил.-Спрете! Спрете!Ще ви заведа.
Хайде, върви, дърт трол.
Хайде! - Агент Шърман,
влизаме в тролският пазар. Ограничете максимално комуникацията.
Харесва ми.
Това е човек, който си знае работата.
Мислиш ли? - Да. Ефикасен е,
прецизен е...
Внимавай да не те сменят с него.
Доктор Краус е много добре запознат с йерархията.
И той... - О, Боже.
Мисля, че ме харесва.
Пристигнахме.
Леле, на това му викам врата.
Това е много трудна за разбиване ключалка.
Какво мислите, агент Сейпиън?
Не изглежда добре... С толкова цифри в комбинацията
ще ни отнеме дни. - Не е задължително.
Дайте да опитам по моя начин. -Отвори я, Луси!Няма!
Птичето, моля.
Измъчвай ме колкото искаш,
откъсни ми ръцете, извади ми очите,
и краката, и езикът
но никога няма да отворя тази врата!
Това ли е начина, по който си вършиш работата?- Обикновено работи.
Недопустимо е!
Означава, че не му хареса.
Няма ли да ни покажеш как се прави
господин "по учебник". Нали така?
Да, само стой и гледай.
Много добре...
Да видим...
А, да...
Господа, добре дошли на тролския пазар!
Да не ти е братовчед?
Червен, искам да ти кажа нещо много важно.
Лиз, да беше дошла. Много ще ти хареса.
Никой не ви зяпа. Сливаме се с тълпата.
Казах да ограничите комуникацията!
Ще ни провалиш прикритието!
Знаеш ли, мисля, че е прав.
Някой път ще те доведа тук, скъпа.
Трябва да пазим радио тишина, така че...
Прието, край.
Кралският герб.
Червен, чуваш ли ме?
Да, чувам те, Син. Заплеснах се за секунда.
Връщам се.
Извинете, господине... Момент... Мога ли да ви попитам...
Извинете, господа. Виждали ли човек
да купува такива феи?
Тук не се продават такива, приятел. - В Джърси, може би.
Ами това? Познат ли ви е герба?
Не. - Кажи му да си ходи.
Исках само... - По-добре да си вървиш.
Веднага! - Ще ви платя за информацията.
Не ти щем парите! Няма да говорим.
Сигурен ли си? - Абсолютно.
Ще говориш...? - Никога.
Никога? - Никога, абсолютно, съвсем никога!
В настроение ли си вече? - Нищо няма да ти кажем!
Да, да, чакай!
Не ме удряй повече! - Шубе.
Кой купи феите? - Принц Нуада.
Говори се, че е нарушил споразумението и се готви за война.
Война срещу хората.
Извинявай, малкия. - Няма нищо.
Хубаво бебе. - Не съм бебе, тумор съм.
Да, червен, в момента я следя.
За сега нищо интересно, ще ти кажа ако стане нещо.
Какво искаш? Кажи ми името си!
Последвайте ме.
Баща ви ви остави тази карта.
Каза ми,
че в нея е показано местоположението на Златната армия.
Скрийте се, бързо, ваше височество!
Мога ли да ви помогна с нещо? - Не, благодаря. Само разглеждам.
Не можете да ходите натам. - Господине, защо ме следите?
Просто търся една карта в магазина...
Защо ме следите? - Не ви следя.
Брат ми ли ви изпрати? Да откраднете парчето от короната?
Брат ви? О, дълбоко грешите, уверявам ви, че...
Тогава бъдете честен. Защо ме следите?
Казвам се Ейбрахам Сейпиън.
Няма такова име. - И аз не го харесвам, ама...
Достатъчно! Дайте ми ръката си.
Ръката.
Вие сте агент в бюрото за паранормални изследвания и защита.
И се казвате...
Ужасно, знам. - Аз съм Нуала, принцеса Нуала.
Да, знам. Простете, ваше височество.
Както вие получихте информация за мен,
така и аз получих информация за вас.
Знам, че ви трябва помощта ни. - Опасявам се, че е обратното.
Прозореца, бягайте! Аз ще се погрижа.
Върви! Бягай!
Бягай от тук, Син.
Да. Елате с мен, ваше височество!
А ти...
Нека ти обясня как стоят нещата възможно най-интелигентно...
Пурата! Беше кубинска! Сега вече ме ядоса.
По дяволите!
Да не си мръднал!
Мамка му!
Зъб! Доволен ли си?
Не те разбирам, приятел.
На твое място не бих го направил.
Опа... Казах ти.
О, Боже, какви ги вършиш, агент Хелбой?
Разкрити сме! Сега трябва да се махаме.
Червен, това е принцеса Нуала.
Милейди...- Трябва да се махаме, веднага, веднага!
Хайде.
Какво искаш да ми кажеш?
Видяхме го! Там! Не, там!
На пазара! Мъртъв е!
За да започне войната, брат ми се нуждае от това
Последното парче от короната на Батмора.
Също и тази карта,за да разбере къде се намира Златната армия.
Златната армия! Предвестниците на смъртта.
Непобедимата армия.
Куклата беше истинска... - Ваше височество,
ако ни дадете парчето...
Не. Където е то, там ще съм и аз.
Баща ми умря, за да запази мира между двата свята.
Трябва да почитате благородните му намерения.
Принцесата е в голяма опасност.
Да разбирам ли, че се застъпваш за нея, агент Сейпиън?
Абсолютно!Да. -Дори и така...
...съжалявам.
Не можем да поемем такава отговорност.
Принцесата току-що загуби баща си, какво искаш от нея?
Може да не ти пука, но за всичко си има процедури, правила
и малки книжки с инструкции... - Тя идва с нас.
Схвана ли, тенджеро под налягане? - Как ме нарече?
Ти!
Ще си платиш за това, което се случи с приятеля ми.
Няма проблем. Приемаш ли кредитни карти?
Демон, роден в утробата на мрака, изпратен, за да унищожи този свят
и още вярваш, че мястото ти е тук?
Цяла нощ ли ще говорим глупости, защото взе да ми се доспива?
Не, братко, не!
Научи ги.
Това е просто подскачащо бобче. - Търси вода!
Бързо!
Не, не, не!
Това е Елемент.
Дарява, но и отнема живот.
Горски Бог.
Горски бог, а?
Ще ми трябва малкото ми бебче.
Как да ви помогна, госпожо? - Трябва ми...
Госпожо, моля. Всичко е под контрол.
Здравей, мъниче.
Дръж се, малкия.
Бягай!
Агент Хелбой!
Стреляй! Стреляй!
К'во?
Цели се в главата! Застреляй го в главата!
Мамка му!
Трябва да ми се довериш, малкия. Нали?
Събуди бебето!
Агент Хелбой!
Стреляйте! Това е заповед! Стреляйте!
Застреляйте го!
Демоне!
Какво чакаш? Това е, което искаш, нали?
Погледни го.
Единствен по рода си.
Като теб и мен. Ако го унищожиш,
светът никога няма да види нещо подобно.
Застреляй го!Имаш повече общо с нас,отколкото с тях.
Можеш да бъдеш крал!
Застреляй го! Ще се освободи!
Ако не можеш да командваш...
... трябва да се подчиняваш. - По дяволите.
Застреляй го!
Красиво е.
Ей, върни бебето!
Какво си направил на бебето ми?
Нищо му няма. - Изрод!
Бебето си е добре! - Не мърдай!
Въоръжен е!
Това му е ръката!
Госпожице, отдръпнете се! За ваше добро е.
Опитваше се да помогне, не разбирате ли?
Просто се опитваше да помогне!
Само това искаме.
Само това правим.
Опитваме се да помогнем на вас.
На вас!
Не ви щем помощта!
Лиз.
Да се прибираме.
Още не съм те докоснала.
Добра работа свърши.
Кажи ми тогава защо не се чувствам особено добре?
Искам да кажа...
Убих онова нещо.
И за какво?
Не само, че не ме харесаха...
... ами ги беше страх от мен.
С какво предизвиках това?
Червен, не искам да си помислиш нещо...
...но ще напусна за известно време.
Трябва ми време да помисля.
За какво? Не можеш ли да мислиш тук и сега?
Ще бъда много, много тих.
Ще разкарам котките.
Червен, защо си с мен?
Всички ли искаш да те харесват?
Всички?
Или аз съм достатъчна?
Помисли за това.
Празна е. Няма координати.
Тинисън, "In Memoriam", прекрасна поема.
Простете, не исках да ви прекъсвам.
Не, не. Взех назаем книгата, надявам се, че...
Не, не, моля. Това е вашия дом сега.
Тук сте в безопасност.
Брат ми ще ме намери. Винаги ме намира.
Как може?Местоположението ни е строго пазена тайна.
Да, но аз го знам, което значи, че и той го знае.
Ние сме близнаци. Още от деца
един с друг ни свързва невидима връзка.
Не мога да го обясня.
Няма нужда.
Изглеждаш различно.
Така ли? Прическата?
Не, очите ти. Виждам ти очите.
Да. Експериментирам с външния си вид.
Това ли е картата?
Да, беше в цилиндъра. Няма координати.
Може би има воден знак.
Беше много смел, когато ме защитаваше.
Защо ме доведе тук, от къде знаеше, че не съм враг?
Сега като го споменаваш...
Интуиция, може би... усетих някаква връзка.
Обикновено не казвам такива неща...
... но никога не съм срещал някой като вас.
И аз те харесвам.
Лека нощ, Ейбрахам!
Лека нощ, принцесо! Ваше височество, ваше величество, ваше госпожество.
Госпожество?
Добра вечер, агент Хелбой!
Вижте, агент, знам, че не ме харесвате,
но мога да ви отнема значката.
Нямам значка.
Продължавам да искам де...
Ще се научите да ме слушате, да следвате протокола
и да сте фокусиран през цялото време.
Тая дума, "фокусиран"
с вашия акцент.. Не бих я използвал толкова много.
Познавах професор Брум, младежо.
Не си познавал професор Брум.
Да, познавах го. - Млъкни.
Той проектира този костюм.
Прекрасен човек, и дори тогава...
Престани! Веднага!
Или какво? Заплашваш ли ме?
Защото мисля, че мога да те напляскам.
Моля? - Чу ме.
Не те чух много добре от там.
Мога да те надвия, защото имаш един фатален недостатък.
Хич не искам да го чувам.Не, разбира се.Не можеш да понасяш критика.
Пробвай ме.
Не я понасяш.
Какъв ми е недостатъка?
Темперамента ти. Той те проваля.
Прави те слаб. Прави те уязвим.
Йохан?.
Ей, Йохан?
Хайде, приятел, не се излагай.
Йохан?
По дяволите.
Казах ти. Темперамента. Кара те да грешиш.
Научете се да го контролирате, агент Хелбой.
Преди той да започне да контролира вас.
Стъкланар.
Здравей, червен
Какво слушаш? -Вивалди!
Какво е това?
Дистанционното.
А, това. Да...
Популярни любовни песни?
Ейб, хлътна по принцесата?
Тя е...Тя е като мен... Същество от друг свят.
Трябва да излизаш по-често.
Тя е сама.
Искам да й помогна. Искам да се грижа за нея.
Влюбен си. Вземи си бира.
Не мога, тялото ми е... -Спри да говориш.
Не, не, балансът на... - Млъкни и пий, става ли?
До коя песен сме? - Осма.
"Не мога да се усмихвам без теб"
И на мен ще ми трябва бира...
Обичам тази песен.
И наистина не мога да се усмихвам, или да плача.
Мисля, че нямам необходимите жлези.
Иска ми се моето момиче да беше тук.
Тя щеше да знае какво да ти каже.
Нуала. - Ти си тук.
Добро куче.
Това са последните.
Тя е целият ми живот.
Разбираш ли ме?
Бих дал живота си за нея.
Ама тя иска и чиниите да мия.
Аз бих мил чиниите мъртъв...
Защо ми се сърди?
Не е заради мръсната стая... Нещо друго е.
Питай я де! - Не.
Слушай, Ейб. - Да?
Когато жена се сърди за нещо,
но всъщност се сърди за нещо друго, не можеш просто да я питаш,
защото ще се ядоса още повече, че си я питал.
Разбираш ли какво ти говоря? Остави, не отговаряй на тоя въпрос.
Номера е... просто...
... сам да разбереш.
Доста си бърза. Всъщност, няма значение.
Цилиндърът...
... е доста интересен.
Ето къде е Златната армия - тук.
Що се отнася до парчето от короната
знам, че е тук.
Усещам го.
Ще ми се да не се опитваше толкова отчаяно
да скриеш сърцето си от мен.
В една от книгите е. И ще го намеря.
Синьо...
Винаги си красива в синьо.
Синьо...
Поезия... Любов...
Намерена...
И загубена...
Ще я намеря.
Слушай, слушай, Червен.
Знам какво става с Лиз.
Червен... - Ейб!
Съжалявам, той трябва да знае. - Ейб!
Какво трябва да знам?
Защо?
Не мърдай! - Ейбрахам!
Не идвай! Ще те убие!
Принцесо?
Ейбрахам? От кога си толкова загрижена за него?- Нe!
Ще те убия, Ейбрахам.
Както и всеки друг, ако се наложи.
Е...
...защо не започнеш с мен?
Ваше задничество.
И какво ти е оръжието? - Четирипръстата Мери.
Мръднеш ли, ще убия първо Ейбрахам.
Червен, трябва да внимаваш с принца.
Моля? - Ако нараниш него,
нараняваш и принцесата.
Я да те видим какво можеш.
Ще ми дадеш ли парчето? - Не.
Парчето!
Ейб? - Червен, съжалявам, но са свързани...
Червен! - Лиз!
Зад теб!
Може би си се чудил някога "Смъртен ли съм?"
Вече си.
Ейбрахам, много хора са дали живота си за тази корона
и той ще ги последва.
Ако искаш да го спасиш и да я видиш отново
ще намериш липсващото парче
и ще ми го донесеш.
По дяволите, Ейб! Извади проклетото нещо!
Не мога. Щом го докосна, щом дори се доближа до него
се забива все по-навътре към сърцето му.
Не знам какво друго да направя.
Раната няма да се излекува, докато това е вътре.
Нямаме време. Трябва да намерим принца.
Ще го принудим да го извади.
Лиз, за това, което ме пита...
Не, нека ти кажа. Знам кое е важно.
Ти.
Мога да обърна гръб на целия свят
стига ти да си до мен. -Никъде няма да ходя.
Ти си най-добрият демон, когото съм срещала.
Картата води до някакъв остров
който се намира някъде тук.
Чудесно! Значи знаем къде е.
Какво чакаме? Трябва да тръгваме.
Принцът иска парчето от короната, агент Шърман.
И какво? Ще му го дадем. -Доктор Манинг.
Опасявам се, че не е толкова просто.
Ами вие? Какво мислите?
Златната армия не бива да бъде пробудена.
И какво? Ще го оставите да умре? Така ли?
Съжалявам, обадиха се от Вашингтон.
Имаме ясни заповеди.
А ти? Той ти спаси живота.
Знам.
Знам, че ти е трудно, но...
Няма да позволя да умре!
Шърман, нужно ли е да ви напомням че аз съм командващия в този екип?
O, няма съмнение по този въпрос, сър.
Точно това сте, доктор Краус.
И ако някога сте бил човек, било е доста отдавна.
Какво й става?
Да я извикам ли обратно, сър? - Остави я.
Разбирам я.
А ти? Намери ли нещо? -Не.
Нищо за сега. - Ами продължавай да търсиш!
Разбира се, сър. -Всички!
Не се безпокойте, сър. Знаем, че е тук и ще го намерим.
Щом съм се захванал със случая, нещата ще станат.
И като казвам "станат" имам предвид, че ще станат!
Дори без парчето
трябва да го изведем от тук.
Ще отидем на острова и ще намерим принца!
Ейб?
Само двамата.
Да, да.
Да вървим!
Трябва да тръгваме веднага.
Преди да са разбрали другите.
Добър ден, приятели.
Имате ли разрешение да вземете самолета?
Няма да ни спреш, Йохан.
Тъкмо обратното. Хубаво си помислих
и реших, че имаме шанс да спасим агент Хелбой.
Казахте, че вече не съм човек, но грешахте.
Прекрасно разбирам болката ви.
Преди много време загубих жената, която обичах.
И това е, всъщност, причината за сегашното ми състояние.
Някой ден ще ви разкажа подробно.
Но в момента тактическото предимство е наше!
Помислете. Принца не притежава последното парче.
Без него, армията му е безполезна.
Да разбирам ли, че имаме разрешение?
Агент Шърман, чувате ли се?
Мамка му на разрешението.
Взимаме самолета!
Някъде тук е.
Входа би трябвало да е... тук.
Не разбирам. - Може би картата е грешна.
Хей, вие!
Добре дошли, как мога да ви помогна?
Търсим път до Бетлмора.
Какво ще прави хубавица като вас в Тъмните земи?
Търсим принц Нуада.
Знам къде е. Дайте ми нещо и ще ви покажа пътя.
Ето, имам лъскав колан.
За съжаление нямам панталони.
Виж! Невероятен чифт магични очи!
Вече имам бинокъл.
Какво?
Виждам нещо специално! Нещо лъскаво под превръзките!
Искам него! - Не, не можеш да го вземеш.
Не и без да го убиеш.
Може би познавам някой, който може.
Ще ми го дадете ли тогава?
Добре. Много добре.
Продължавайте, продължавайте.
Господи...
Да бяхте видели града, когато в него кипеше живот.
Какво се е случило? - Проклятието.
Щом прибраха Златната армия тук,
смърт и тишина ни застигна.
Светът ни изостави.
Дълго време живях сам в прахта.
Добре, момиче.
Вие двамата идвате с мен, другите да изчакат тук.
Здравей, стари приятелю! Водя ти гости.
Искам да те помоля за услуга.
Не ти дължа услуги, гоблин. Напусни.
Но аз съм направил толкова много за теб!
Носил съм ти много сувенири.
А той има нещо лъскаво, нещо мое.
Анунг Ун Рама.
Знаеш истинското му име? -Твоето също - Шърман.
Чаках ви.
Много луни.
Аз съм неговата смърт.
И ще го срещна на края на света.
Добре, кога ще си получа моето?
Ще го спасиш ли?
Ти трябва да решиш.
За мен е все едно.
Сърцето ми е пълно с прах и пясък.
Но трябва да знаеш, че съдбата му е
да донесе унищожението на Земята.
Не днес, не утре
но достатъчно скоро.
Като знаеш това, още ли искаш да живее?
Дете мое, вземи решение.
Светът или той?
Той.
Ще дойде време... ...и ти, скъпа моя,
ще страдаш повече от всеки друг.
Ще се справя.
Сега го спаси.
Сторено е!
Аз направих, каквото мога.
Сега, дай му причина да живее.
Хей, приятел? Ами това, което е мое?
Не ме забравяй! Ами аз?
Приятелю?
Лъскаво.
Слушай ме.
Трябва да се изправиш.
Трябва да се изправиш,
защото ще бъдеш баща.
Ще ставам...
баща?
Всичко е много трогателно.
но ако искате да намерим Нуада, трябва да тръгваме сега.
Готов съм.
Пристигнахме.
Ето ги и тях.
Седемдесет пъти по седемдесет войника.
Понякога ми се иска да не ги бях създавал.
Една пещ ми взе краката.
Аз съм до тук. Не ме бива много със стълбите.
Но ако сте тук, за да го спрете, принца... желая ви късмет тогава!
Златната армия не бива да се пробужда.
Направете, каквото трябва. - Ще направим.
Тук сте. -Предполагам носите последното парче.
Не, но можем да го обсъдим...
Не говорех на теб, тенекиен човек.
Ейбрахам. - Ейбрахам?
Сестра ми е добре, както обещах, тъй че...
Недей, Ейбрахам!
Какво по дяволите правиш?!
Ти би направил същото за Лиз.
Агент Сейпиън, не!
Аз съм принц Нуада!
Предводител на Златната армия!
Има ли някой тук, който оспорва властта ми?
Убийте ги!
Той ни излъга.
Ейб, приятел, щом приключим с това
трябва да ти обясня някои неща.
Отвори широко!
Неразредими друг път!
Хей, подай насам!
О, по дяволите.
Сетих се!
Оспорвам правото на принц Нуада
да командва
тази армия.
Ти ме предизвикваш?
Кой си ти, че да ме предизвикваш? Ти си никой!
Не си кралска особа.
Да, да! Той е Анунг Ун Рама, син на Прогонения.
Има право!Предизвикателството трябва да бъде прието!
Така да бъде.
Червен, помисли си... - Ще те убие...
Спокойно, скъпа.
Няма да го убивам, Ейб.
Но ще му сритам задника.
Червен...
Хей!
Готино влакче.
Ти гадно копеле...
Сега те хванах.
Убий ме. Длъжен си.
Защото няма да спра. Не мога...
Съжалявам, друже. Аз печеля.Ти живееш.
Нуала...
Хората...
...ще те отхвърлят.
Вече са се обърнали против теб.
Остави ги.
Те или ние.
Чие изтребление избираш?
Така и нямах шанс да ти кажа как се чувствах...
Дай си ръката.
Красиво е.
Ако умрем
светът ще бъде покрит с прах.
Нуала, сестро...
Цялата тази мощ... - Не си го и помисляй.
Не, не е това. Казах ти. До никъде не води.
Какво правиш? Връщай се!
Проверете със сонара, там е.
Там.
Ти! Взехте самолета без разрешение!
Манинг, тъкмо навреме както винаги.
Какво става? Какво става?
Напускам.
Ти сериозно ли? -Така изглежда, нали?
Не може всички просто да напуснете.
Само гледай.
Като се замисля...
... това ще си го запазя.
Хайде де! Хайде!
Йохан... Как да ги спрем?
Доктор Манинг... Лапайте ми ектоплазмения!
Какво каза преди, когато се чудехме къде да живеем?
Където и да е. Аз и ти. Някъде в провинцията.
Чист въздух, зелени хълмове.
Голям двор.
Ще е чудесно за детето. - Децата.
Деца?
превод fuck the norm @ fuckthenorm.net
Тайминг,Сбиване и тн MyNaMeIsNoBoDy